Herre,
kasta ditt ljus på oss.
Ljusets herre, försvara oss.
Visa oss sanningen.
Döda denne man om han är skyldig. Ge honom styrka om han talar sanning.
Ljusets herre, ge oss visdom,
för natten är mörk och full av fasa.
Natten är mörk och full av fasa.
Undan.
Skyldig. Skyldig. Skyldig.
- Skyldig. - Döda honom!
Herre, kasta ditt ljus över denne man, din tjänare.
För tillbaka honom från död och mörker. Väck hans låga igen.
Natten är mörk och full av fasa.
- Herre, kasta... - Nej, Arya!
För tillbaka honom från död och mörker...
Nej! Släpp mig! Släpp mig!
Deras gud verkar gilla mig mer än slaktarpojken.
Brinn i helvetet!
Det kommer han att göra.
Men inte idag.
Orell säger att kråkor patrullerar på muren.
Berätta vad du vet.
De är fyra i varje patrull, två byggare kontrollerar skador
- och två gränsjägare vaktar mot fiender. - Hur ofta går patrullerna ut?
Det varierar.
Visste jag vart på muren vi skulle, kunde jag säga det.
Det vill du nog gärna veta.
19 borgar bevakar muren.
Hur många är bemannade?
Tre.
Är du säker på det?
Vilka tre?
Svarta slottet.
Ja, Svarta slottet.
Alla känner till Svarta slottet.
Vilka mer?
Östvakten vid havet och Skuggtornet.
Hur många män är det kvar i Svarta slottet?
- Tusen. - Du ljuger.
Vad händer med din örn när jag har dödat dig?
Flyger han iväg som en drake med kapade band,
- eller faller han död ner? - Han är ingen kråka.
Du vill ha honom men kan inte göra honom till en av oss.
Jag är inte rädd för dig.
Jag gillar dig, pojke.
Men om du ljuger för mig sliter jag tarmarna ur dig.
Ett tusen män.
Vi får snart veta.
Jag behöver inte dig som beskydd.
Såklart du gör.
Vem hindrade Skallerskjorta när han skulle döda dig?
Vem gick i god för dig inför Mance?
Du står i skuld till mig.
- Ge mig det! - Nu stal jag det!
Det är mitt! Vill du ha det, får du ta tillbaka det.
Ygritte!
Ygritte! För sju helveten.
Ygritte!
Har Orell rätt? Är du fortfarande en kråka?
Det är dags att du bevisar saker.
- Ygritte. - Du avgav löften.
Jag vill att du bryter mot dem.
Jag vill att du ska se mig.
Hela mig.
Vi borde inte.
Det borde vi visst.
Varför har du inte klätt av dig? Du vet ingenting, Jon Snow.
Det där som du gjorde med munnen...
Gör lorder i Syd så med sina damer?
Jag vet inte. Jag ville bara kyssa dig där.
Du verkade tycka om det.
Ja, jag gillade det.
Vem lärde dig det?
Det har aldrig funnits nån annan. Bara du.
En jungfru. Du var jungfru.
Jag var nattväktare.
Du då? Var du jungfru?
Vad tror du?
- Vem var han? - Bara en pojke.
Han kom och idkade handel med sina bröder.
Han hade rött hår, som jag. Eldkysst. Men...
Han var svag. Inte som du.
Det var den förste. Sen var det thenn-pojken.
Talade inte folkets språk, men var skapt som en mammut...
Tack, men jag har hört nog nu.
Det är bäst att vi går tillbaka.
Tormund...
Jag är inte färdig med dig ännu.
Hur längesen är det du badade?
Vi går inte tillbaka.
Vi kan stanna här lite längre.
Jag vill aldrig lämna den här grottan, Jon Snow.
Aldrig någonsin.
Jag vill ha mitt guld.
Det står tydligt där att du får betalt när kriget är slut.
Det pissar jag på! Ni är bara tjuvar.
Vi är fredlösa. Såna stjäl. Var glad att vi inte dödade dig.
Försök, bågskytt. Då kör jag upp pilarna i din röv.
Släpp honom inte. Han är en mördare. Han är skyldig.
Inte i Guds ögon.
- Nej! - Det räcker nu!
Vi kan inte döma.
Gå i frid, Sandor Clegane. Ljusets herre är inte färdig med dig.
Ryttare!
Kungamördaren.
Ner!
På knä.
Lord Bolton, jag ger er kungamördaren.
Res honom upp, Locke.
Ni har mist en hand.
Nej, mylord, han har den här.
- Ta bort den. - Ska den sändas till hans far?
Var tyst om du inte vill bli av med tungan.
Ta bort hennes rep.
Jag ber om ursäkt, mylady. Ni är under mitt beskydd nu.
Tack, mylord.
Hitta passande rum åt våra gäster.
Vi får prata senare.
Lord Bolton.
Har ni hört nåt från huvudstaden?
Har ni inte hört det?
Stannis Baratheon har belägrat Kungshamn.
Han seglade in i Svartvattenbukten. Stormade portarna med tusentals män.
Och er syster...
Hur ska jag säga det?
Er syster...
Lever och har hälsan.
Er fars styrkor segrade.
Ser Jaime mår inte bra.
Ta honom till Qyburn.
- Kommer jag att dö? - Nej.
Förruttnelsen har spridit sig. Det måste skäras bort.
Det säkraste vore att ta bort hela armen.
Då dör du.
Du är ingen mäster.
Var är din kedja?
Citadellet tog den.
De ansåg att vissa av mina experiment var alltför djärva.
Jag kan lämna er överarm och skära av vid armbågen.
Jag behöver inte min högerhand för att döda dig.
Jag kan ta bort det ruttna köttet
och försöka bränna bort förruttnelsen med kokande vin.
Med lite tur räcker det.
Ni kommer att behöva vallmomjölk.
- Ingen vallmomjölk. - Det kommer att göra ont.
- Då skriker jag. - Väldigt ont.
Då skriker jag högt.
Lord Baelish.
Ers nåd.
- Jag vill be er om en tjänst. - Självklart, Ers nåd.
Huset Tyrell vill nog inte kronans bästa.
Jag förstår. Har ni delat era misstankar med lord Tywin?
Min far är en praktisk man som värdesätter fakta.
Jag tycker ofta att de är ett hinder.
Och han värdesätter dem som hjälper hans familj, som ni väl vet.
Nästan lika generös mot dem som hjälper, som han är otrevlig mot dem som inte.
Ni har en god relation till släkten Tyrell.
Ni kunde undersöka detta innan ni lämnar huvudstaden.
- Jag ska göra mitt bästa. - Tack.
Räcker det bättre nu, än när jag bad er hitta Arya Stark?
Det lovar jag er.
Det räcker, pojke. Vi är inte på ett värdshus.
- Ursäkta, mylady. - Tyst.
Finns det fikon? Hämta några.
Jag äter fikon på eftermiddagarna. De sätter fart på tarmarna.
Varför har ni bett mig komma?
Tack för att ni kom, mylady.
Jag ville diskutera ekonomiska ting.
Gick jag uppför alla trappstegen för att diskutera ekonomiska ting?
Det kungliga bröllopet. Ni var med och planerade det.
Naturligtvis.
Det börjar bli en invecklad affär.
- Ordet "extravagant" har använts. - Varför finns ordet "extravagant"
om inte för att beskriva ett kungligt bröllop?
- Jag förstår det. - Bra.
Men som skattmästare måste jag beräkna kostnaderna för kronan.
Vid detta laget är det en enorm utgift.
Och?
Och vi ligger i krig, lady Olenna.
Det hade jag nästan glömt.
- Att få fram underhållet... - Hur kunde jag glömma?
Är det 12000 infanterister familjen Tyrell har bidragit med?
1800 ridande lansar, 2000 i reserv.
Förnödenheter, så att den här staden klarar vintern.
En miljon skäppor vete.
En halv miljon skäppor korn, havre och råg.
20000 nötkreatur. 50000 får.
Ni behöver inte tala om krigsutgifterna.
Jag känner till dem väl.
Och vi är tacksamma för era bidrag,
som behövs för att bevara riket.
Det gör även det kungliga bröllopet.
Folket hungrar efter mer än bara mat.
De kräver förströelser.
Ger vi dem inte det, skapar de sina egna.
Deras förströelser slutar nog med att vi slits i stycken.
Ett kungligt bröllop är säkrare. Tycker ni inte det?
Jo.
Traditionen är att kungafamiljen betalar för det.
De sa att ni var full, oförskämd och moraliskt fördärvad.
Vilken besvikelse att ni bara är en hunsad bokhållare.
Var hämtade du dem, i Volantis?
- Mylady... - Nåväl.
Ingen ska säga att huset Tyrell inte vill göra sitt.
Vi betalar för hälften och firandet blir av som planerat.
- Räcker det? - Gott. Tack.
Då så. Då var det avklarat. Adjö.
Ge mig det.
Vad gör du?
- Lagar lord Berics rustning. - Varför det?
Jag ska stanna som smed åt Brödraskapet.
Har du blivit galen?
Tror du att Lannisters skonar smederna när de kommer hit?
De slår in skallen på dig.
De ville döda mig långt innan jag gick med i Brödraskapet.
Du behöver inte.
Jag vill. De behöver duktiga män.
Det gör Robb också. Vi ger oss av imorgon.
- Då kan du... - Vad? Tjäna honom?
Jag har tjänat andra i hela mitt liv.
Mäster Mott, i Kungshamn, och han sålde mig till nattväktarna.
Jag tjänade lord Tywin i Harrenhal
och undrade varje dag om jag skulle bli torterad eller dödad.
- Jag har tjänat klart. - Du sa att du tjänar lord Beric nu.
Han är ledaren, men de valde honom.
Männen är bröder. De är en familj.
Jag har aldrig haft en familj.
Jag kan vara din familj.
Du skulle inte vara min familj. Du skulle vara "mylady".
Willem.
Willem!
- Blir vi räddade? - Jävla Lannister! Ta honom!
Jag har inget gjort. Jag är bara en väpnare. Snälla...
Ta in dem.
Är det alla?
Krävdes det fem av er för att mörda två obeväpnade?
Inte mord, Ers nåd. Hämnd.
Hämnd?
De där pojkarna dödade inte era söner.
Jag såg Harrion dö på slagfältet, och Torrhen...
Ströps av kungamördaren.
- De var hans släktingar. - De var pojkar!
Titta på dem.
Såg åt din mor att titta.
Hon var lika delaktig i mordet.
Min mor hade inget med det här att göra. Det var ditt förräderi.
Det är förräderi att befria fiender.
I krig dödar man fiender. Har inte din far lärt dig det?
Låt honom vara.
Ja.
Lämna mig åt kungen.
Han vill skälla ut mig innan han befriar mig.
Så hanterar han förräderi. Kungen av Norden.
Eller bör jag kalla honom
Kungen som förlorade Norden?
Följ lord Karstark till fängelsehålan. Häng resten.
Nåd! Jag har inte dödat nån. Jag höll bara vakt åt vakterna.
Han såg bara på. Häng honom sist så att han får se de andra dö.
Snälla, nej! De tvingade mig! De tvingade mig!
Ingen utanför Floddalen får höra nåt om det här.
De var Tywin Lannisters brorsöner. Lannisters får betala sina skulder.
- De kommer inte att sluta prata om det. - Ska jag ljuga också?
Det vore inte att ljuga.
Vi begraver dem och håller tyst om detta tills kriget är över.
Jag strider inte för rättvisan
om jag inte bestraffar mördare bland manskapet,
oavsett om de är av hög börd.
Han måste dö.
Karstarks är nordmän. De förlåter inte ett mord på deras lord.
Din mor har rätt. Gör du detta, kommer Karstarks att överge dig.
Du tog hand om deras sår.
Du gav dem mat. Nu är de döda.
Fler pojkar kommer att dö innan kriget är över.
Du behöver Karstarks män för ett krigsslut.
Skona hans liv. Håll honom gisslan.
Gisslan.
Meddela Karstarks att om de är lojala kommer han inte till skada.
De första människornas blod flyter i mina ådror, lika mycket som i ditt.
Jag stred mot den galne kungen för din far.
Jag stred mot Joffrey för dig.
Vi är släkt, Stark och Karstark.
Det hindrade dig inte från att förråda mig, och det räddar dig inte nu.
Det ska inte rädda mig. Jag vill att det ska hemsöka dig för alltid.
På knä, mylord.
Rickard Karstark, lord av Karhold,
inför gudars och mäns åsyn dömer jag dig att dö.
Några sista ord?
Döda mig och bli förbannad. Du är inte min kung.
Joffrey.
Cersei.
Ilyn Payne.
Ser Meryn.
Blodhunden.
Vad ska ni göra med mig?
Vi rider mot Floddalen i gryningen. Din bror är där nu.
Han får bidra till vår sak, och du kan gå hem.
Jag är gisslan och ni säljer mig.
Se det inte så.
- Men det är så. - Ja.
- Men ändå inte. - Mer så än inte.
Beric beundrade din far.
Han ville vägra en lösensumma.
- Så varför? - Vi behöver guldet.
Skrämmer jag dig, barn?
Nej.
Du är arg på mig och jag klandrar dig inte, men att släppa honom var rätt.
Jag har större skäl att vilja se honom hängd.
- Jag trodde att han dödade dig. - Det gjorde han.
Men hur...
Thoros, hur många gånger har du fört tillbaka mig?
Ljusets herre gör det. Jag är bara fyllot som säger orden.
- Hur många gånger? - Fem, tror jag.
Nej, nu är det sex.
Sex.
Första gången. Berget.
Visa henne.
En lans rakt genom bröstet.
Sen blev jag knivhuggen i magen.
Och så en pil i ryggen.
En yxa i sidan.
Lannisters tog mig och avrättade mig för förräderi.
Var det hängning eller en kniv i ögat?
Båda. De jävlarna kunde inte bestämma sig.
Blodhunden är sjätte gången.
Andra gången jag har dödats av en Clegane.
Du borde lära dig.
Det blir inte lättare.
Jag vet.
Varje gång jag återvänder
är det mindre kvar av mig.
Delar försvinner.
Kan du återföra en man utan huvud?
Inte sex gånger. Bara en gång.
Det fungerar nog inte så.
Han var en bra man, Ned Stark. Han vilar nu, nånstans.
Jag önskar inte honom mitt liv.
Det skulle jag göra.
Du lever ju.
Herre, kasta ditt ljus över mig.
Skydda mig i mörkret.
Bränn bort mina synder.
Hjälp mig att tjäna dig.
Använd mig som du vill.
Natten är mörk och full av fasa.
Dag och natt har jag bett om att du ska komma till mig.
Mylady.
Jag hade tänkt komma tidigare.
- Striden... - Jag känner till dina bekymmer, min kung.
Lady Melisandre har berättat allting.
Ja, naturligtvis.
Förtvivla inte. Du hävdar din rätt. Du kommer att segra.
Jag trodde det en gång.
Du är den ende gudens kämpe och den finaste man jag har känt.
Selyse.
Jag bröt mot ett heligt löfte.
Jag har syndat.
- Nej. - Jag har gjort fel mot dig.
Jag har skämt ut dig.
Du gör Guds arbete.
Du förstår inte.
Den röda kvinnan...
Lady Melisandre...
Jag vet, Stannis.
Lady Melisandre har berättat allting.
Det man gör för ljusets herre kan aldrig vara en synd.
När hon berättade
grät jag av glädje.
Åh, mina söta pojkar.
Petyr, Tommard, Edric.
Jag tackar Gud varje dag för att han förde Melisandre till oss.
Hon gav dig en son.
Jag gav dig
- ingenting. - Det är inte sant.
Har du också kommit för att se henne?
Det behövs inte.
Du måste hålla dig borta från såna distraktioner.
Hon är min dotter.
Jag vill träffa henne.
Du är en kung. Du behöver inte min tillåtelse.
Havet Jag vet, jag vet
Åh, åh, åh
Fåglarna har fjäll
Och fiskarna har vingar
Jag vet, jag vet
Åh, åh, åh
Shireen.
Far!
Du har växt sen jag såg dig.
Mor sa att du har kämpat i en strid.
Segrade du?
Nej.
Kom lökriddaren tillbaka med dig?
Ja. Han kämpade tappert.
Han har inte besökt mig.
Han skulle ha med sig en present från huvudstaden.
Han kommer inte, barn.
Varför inte? Han är min vän.
Titta.
Han gjorde den här åt mig.
Men berätta inte för mor om den. Det är en hemlighet.
Mor tycker inte om lökriddaren.
Ser Davos är en förrädare.
Han ruttnar i en fängelsehåla för sitt brott.
Det är bäst att du glömmer honom.
Inte så hårt. Du skrubbar sönder huden.
- Vad gör du här? - Jag behöver ett bad.
Hjälp mig ur kläderna.
Kliv ur nu.
Det finns ett annat kar.
Det här passar mig bra.
Oroa dig inte. Jag är inte intresserad.
Om jag svimmar, så dra upp mig.
Jag vill inte bli den förste Lannister som dör i ett badkar.
Varför ska jag bry mig om du dör?
Du svor en helig ed, minns du det?
Du ska ta mig levande till Kungshamn.
Det går visst inte så bra?
Inte konstigt att Renly dog. Du vaktade.
Det var ovärdigt. Förlåt mig.
- Du skyddade mig bättre än de flesta... - Håna inte.
Jag ber om ursäkt.
Jag är less på att bråka. Vapenvila.
Det krävs tillit för en vapenvila.
Jag litar på dig.
Där. Din blick.
Jag har sett den i 17 år, i mångas ansikten.
Ni föraktar mig allihop.
Kungamördare. Löftesbrytare.
En man utan heder.
- Hört talas om löpeld? - Självklart.
Den galne kungen var besatt av den.
Han älskade att se folk brinna,
när deras hud svartnade och sprack och smälte från deras ben.
Han brände lorder han ogillade. Kungens händer som inte lydde.
Han brände alla som var emot honom.
Snart var halva landet emot honom.
Aerys såg förrädare överallt
och lät sin eldsiare placera ut gömmor med löpeld i hela stan
nedanför Baelors stora tempel och slummen i Loppsänkan.
Under hus, stallar och värdshus.
Till och med under Röda borgen.
Till slut kom räkenskapens dag.
Robert Baratheon marscherade mot stan efter segern vid Treudden.
Men min far anlände först, med hela Lannister-armén
och han lovade att försvara stan mot rebellerna.
Jag kände min far bättre än så. Han väljer inte förlorarnas sida.
Det sa jag till den galne kungen.
Jag bad honom att kapitulera.
Men han lyssnade inte på mig.
Och han lyssnade inte på Varys som försökte varna.
Men han lyssnade på stormäster Pycelle,
den grå, hopsjunkna fittan.
"Lannisters kan man lita på", sa han.
"De har alltid varit kronans sanna vänner."
Så vi öppnade grindarna och min far plundrade stan.
Återigen gick jag till kungen och bad honom att kapitulera.
Han bad mig att ge honom min fars huvud.
Sen vände han sig till sin eldsiare.
"Bränn allihop", sa han.
"Bränn dem i deras hem. I deras sängar."
Säg mig, om din käre Renly
hade beordrat dig att döda din egen far
och att se på medan tusentals män, kvinnor och barn brändes levande,
hade du gjort det då?
Hade du hållit ditt löfte då?
Först dödade jag eldsiaren.
Sen, när kungen tänkte fly
körde jag in mitt svärd i hans rygg.
"Bränn allihop", sa han. "Bränn allihop."
Han väntade sig nog inte att dö.
Han tänkte brinna med oss andra
och återuppstå
som en drake, för att göra sina fiender till aska.
Jag skar halsen av honom för att se till att det inte skulle bli så.
Det var då Ned Stark hittade mig.
Om det här är sant...
Varför berättade du inte det för nån?
Varför berättade du inte för lord Stark?
Stark?
Tror du att den hedervärde Ned Stark
ville höra min sida av saken?
Han fann mig skyldig så fort han såg mig.
Med vilken rätt dömer vargen lejonet?
- Med vilken rätt? - Hjälp! Hjälp!
Kungamördaren!
Jaime. Mitt namn är Jaime.
Lökriddaren. Ser lökriddare.
Prinsessan? Vad gör ni här?
- Du väcker Bert. - Bert?
Den tjocke. Han håller vakt inatt. Han gillar vin och att sova.
Gå tillbaka till ert rum. Ni ska inte vara här.
- Om er far... - Du är visst en förrädare.
Stämmer det?
Ja, mitt barn.
Jag lydde inte min kung, er far, och nu får jag betala för det.
Det spelar ingen roll. Du är min vän.
Det måste vara tråkigt här nere. Jag har med mig nåt du kan läsa.
Om Aegon och hans drakar. Aegon bodde här. Visste du det?
- Och släkten Targaryen byggde slottet. - Ja.
- Det gjorde de. - Du kan gömma boken under manteln.
Den är bra. Jag kan hämta fler.
Tack, mylady. Boken är säkert bra
- men bortslösad på mig. - Ta den.
Jag har fler.
Mylady, jag kan inte läsa.
Inte?
Jag lär dig. Jag kommer när Bert vaktar, och lär dig.
- Nej, nej. - Det är lätt. Det blir roligt.
Gå. Det går inte.
Varför inte? Vad ska de göra, låsa in oss?
- Jag vet inte var man börjar. - Från början.
Det här ordet är "Aegon".
När du ser A, E och G tillsammans så
låter det som "egg".
Bokens titel är:
"Berättelsen om Aegons erövrande av Västeros."
Det var en lång och svår belägring.
Var du först genom bräschen vid Pyke?
Den andre.
Thoros av Myr gick in ensam och viftade med sitt flammande svärd.
Thoros av Myr. Jävla galning.
Dubbade Robert dig efter striden?
Mitt livs stoltaste ögonblick.
Ett knä på marken, kungens svärd mot min axel
och jag hörde orden:
"I Krigarens namn befaller jag dig att vara modig."
Jag kunde bara tänka på att jag verkligen behövde pissa.
Full rustning, i 16 timmar.
Det slog mig inte förrän striden var över.
Jag blev nästan den förste som dubbades och pissade på kungens stövlar.
Robert skulle ha skrattat.
Han var en bra man, en bra krigare.
Och en usel kung.
Jag slösade år på att kämpa för usla kungar.
- Du svor en ed. - Ja.
En hedersman håller sina löften även om han tjänar ett fyllo eller en galning.
En enda gång innan mitt liv är över
vill jag veta hur det är att tjäna med stolthet
och att kämpa för nån jag tror på.
Tror du på henne?
Med hela mitt hjärta.
Är det de?
Ja, Khaleesi. Officerarna.
Ni har inte valt det här livet.
Men ni är fria nu. Fria män gör sina egna val.
Har ni valt en ledare ur manskapet?
Ta av din hjälm.
Den här har fått äran.
Vad heter du?
Grå masken.
De obefläckade får nya namn när de snöps.
Grå masken, Röda loppan, Svarta råttan.
Namn som påminner dem om vad de är...
Avskum.
Från och med idag ska ni välja era egna namn.
Säg åt soldaterna att göra likadant.
Glöm era slavnamn.
Välj det namn era föräldrar gav er, eller ett annat.
Ett namn som gör er stolta.
"Grå masken" gör mig stolt. Det ger tur.
Namnet den här föddes med var förbannat.
Det var det namn han hade när han togs som slav.
Men Grå masken är namnet den här hade
den dag då Daenerys Stormfödd befriade honom.
Kung Robert ville se henne död.
Naturligtvis. Hon är en Targaryen. Den sista Targaryen.
Ingen i lilla rådet kunde väl tala förstånd med honom.
- Jag satt inte i lilla rådet. - Inte?
Traditionellt är väl lord befälhavare av kungsvakten...
Traditionellt, ja,
men jag dödade ett dussin av Roberts vänner under hans uppror.
Han ville inte ta råd av nån som hade stridit för den galne kungen.
Jag brydde mig inte värst om det.
Jag har alltid hatat politik.
Det hade nog jag gjort också.
Att tjata om förräderi och svek världen över.
Men hon måste lösa problemen om hon vill styra de sju kungarikena.
Hon kommer att ha bra rådgivare, erfarna män.
- Vilka tänker du på? - Förlåt för det jag tänker säga,
men ditt rykte i Västeros har blivit lidande.
Inte utan anledning. Jag sålde män som slavar.
Jag vet inte om din närvaro vid hennes sida hjälper vår sak när vi far hem.
Vår sak?
Förlåt, ser Barristan, men jag försvarade Khaleesi
mot kung Roberts lönnmördare medan du fortfarande bugade.
Vi vill båda att hon ska regera. Har jag fel?
Du anslöt dig till oss för några dar sen. Jag vet inte vad du har för avsikter.
Om vi är hennes lojala tjänare
gör vi det som måste göras, oavsett kostnaden, oavsett vår stolthet.
Du är inte lord befälhavare här. Du är bara en landsflykting bland andra.
Jag tar bara order från drottningen.
Kom och lägg dig.
Du hade rätt.
Karstarks är borta.
Nästan hälften av våra styrkor.
Tywin Lannister vet vad han måste göra för att få oss att bryta samman.
Ingenting.
Bara vänta.
Låt honom inte göra det.
Vad kan jag göra? Anfalla Kungshamn?
Han vill det, helst av allt. Han skulle krossa oss på en dag.
Vi kunde rida norrut.
Ta tillbaka din mark från Greyjoys. Vänta ut vintern.
Vintern kan vara i fem år.
När mina fanbärare är hemma igen
och sitter vid elden med sina familjer,
varma och trygga, rider de inte söderut igen.
När jag samlade mina lorder hade vi ett syfte, ett uppdrag.
Nu är vi som småbarn som gnabbas.
Ge dem ett nytt syfte.
Vad?
Jag vet inte. Jag vet inte ens var Vinterhed är.
Här.
Och vi är här.
Kungshamn...
Vad är det?
Jag kan inte tvinga dem att möta oss ute på slagfältet,
jag kan inte anfalla dem där de är som starkast,
men jag kan anfalla där de inte är det.
Och Casterly Rock kan inte fly.
Jag ska ta ifrån dem deras hem.
Kan du göra det?
Jag behöver ersättare för Karstark-männen som vandrade hemåt.
Det finns bara en man i kungariket
med en armé som inte redan har tagit Lannisters parti.
Mannen vars dotter jag skulle ha gift mig med.
Walder Frey.
Han är så skicklig på att strida.
Vet du när vi kan...
Jag sår ett frö så fort Joffrey och jag har gift oss.
Det borde gro snabbt.
Joffrey låter mig inte ge mig av. Han har för många skäl att hålla mig kvar.
Och bara ett skäl att låta dig gå.
För att det skulle behaga mig.
Väpnare.
Väl kämpat, ser.
Det var ingen kamp.
Jag känner inte dig.
Olyver, om det behagar er.
Jag skulle vilja se er sparra mot en riktig partner, ser.
Hur visste du?
Visste vad?
Att jag ville.
Mylord...
Jag ska gifta mig snart,
men inte ens min tilltänkta anar nåt.
De gör sällan det, har jag erfarit.
Du har stor erfarenhet, eller hur?
Med deras äkta män.
Det dröjde inte länge.
Det dröjde länge nog.
Verkar som om vår blomsterriddare ska gifta sig.
Ska han det?
Och...
Vem är den lyckliga?
Det är kanske inte det pampigaste skeppet,
eller det snabbaste,
men det är mitt.
Jag har alltid velat ha ett skepp. Nu vill jag ha ett dussin.
- Konstigt, eller hur? - Vad?
Det spelar ingen roll vad vi vill ha
för när vi väl har det, vill vi ha nåt annat.
Ert hår är annorlunda.
Är det?
Lady Margaery bär det så.
Många kvinnor bär det så här.
Jag har goda nyheter. Jag ska snart lämna staden.
Vill ni att jag ska följa med er?
Det handlar inte om vad jag vill, utan om vad ni vill.
Ni vill väl hem?
Naturligtvis. Mer än nåt annat.
Men det vore kanske bättre att vänta.
Jag har tänkt på hur farligt det vore. Inte bara för mig, utan för er.
Ni har varit så vänlig. Jag vill inte att nåt ska hända er.
Jag kan inte säga hur rörd jag är av er omtanke om mig.
Jag hoppas att du vet att jag är din vän, Sansa.
En verklig vän.
Det gör jag, lord Baelish.
- Petyr. - Petyr.
Om du vill stanna, ska du förstås göra det.
Vi får prata igen när jag återvänder.
Du är sen.
Vad gör hon här?
Våra affärer angår även henne.
Sätt dig.
Du blir nog glad att höra att efter ett samtal med Olenna Tyrell
har jag sparat kronan mycket pengar för bröllopet.
Glöm det nu. Vi har nåt viktigt att diskutera.
Jag är skattmästare. Att spara pengar är viktigt.
Sluta nu. Du gör mig illa till mods.
Din syster har fått veta att dina nya vänner Tyrells
intrigerar för att Sansa Stark ska gifta sig med ser Loras.
För all del. Hon är en vacker flicka.
Hon saknar några av Loras favoritdelar, men de klarar sig nog ändå.
- Dina skämt uppskattas inte. - Inte mitt bästa, men...
Jag tog dem till mig, och så här återgäldar de mig,
genom att försöka stjäla nyckeln till Norden.
Är Sansa nyckeln till Norden? Hon har väl en äldre bror.
Karstarks har marscherat hem.
Ungvargen har mist sin armé. Hans dagar är räknade.
Theon Greyjoy mördade hans båda bröder.
Det gör Sansa Stark till Vinterheds arvinge
och jag tänker inte överlämna henne till Tyrells.
Tyrells armé hjälper oss att vinna kriget.
Är det så klokt att neka dem?
Det finns inget att neka. Det är en komplott.
Komplotter är inte allmänt kända.
Tyrells gör inget förrän efter Joffreys bröllop.
Vi måste agera först, och kväva föreningen i sin linda.
- Hur gör vi det? - Vi finner en annan make till Sansa Stark.
- Underbart. - Ja, det är det.
- Du kan inte mena detta. - Jo, och det ska jag göra.
Joffrey har gjort hennes liv eländigt sen den dag han högg huvudet av fadern.
Nu är hon äntligen fri från honom, och du ger henne till mig?
- Grymt, även för att vara du. - Tänker du behandla henne illa?
Flickans lycka är inte mitt bekymmer, och borde inte vara ditt.
Hon är ett barn!
Hon har blivit kvinna. Vi har diskuterat det mycket.
Ser du? Gift dig, ligg med henne och gör henne gravid.
Det klarar du nog av.
Och om jag vägrar?
Du ville belönas för tapperhet i strid.
Sansa Stark är en finare belöning än du kunde våga hoppas på.
Och det är hög tid att du gifter dig.
Jag var gift.
Minns du inte det?
Alltför väl.
Du borde tacka gudarna för detta. Det är mer än du förtjänar.
Tyrion ska göra som han blir tillsagd. Precis som du.
Vad menar du?
Du ska gifta dig med ser Loras.
- Nej. - Han är arvinge till Höggården.
Tyrion säkrar Norden, och du säkrar ödemarkerna.
- Nej, jag gör det inte. - Jo.
Du är fertil ännu. Du måste gifta dig och få barn.
Jag är drottningen, inte ett avelssto.
Du är min dotter!
Du ska göra som jag säger och gifta dig med Loras Tyrell,
så tystar vi de vidriga ryktena om dig, en gång för alla.
- Far, tvinga mig inte att göra det igen. - Inte ett ord.
Mina barn.
Ni har vanhedrat namnet Lannister tillräckligt länge.